Ja?
- Forstyrrer jeg? - Jan-Erik?
Hei på deg, Jan-Erik.
Jeg tenkte vi skulle gjøre noen endringer i kveld.
Perri, Jan-Erik og jeg må jobbe litt.
Det passer bra, jeg går og jobber med fargen...
På stranden.
Det er en hockeyhanske bak kjelen.
Vet du hvor lang tid det tok å renovere her?
Hvor mye arbeid som ligger bak hver bidige spiker?
Dette rene, dette lyse, det åpne som vi har snakket om.
Man plasserer ikke hva som helst i det. Man sier ikke til Beethoven -
- at sonaten hans mangler litt boggie-woggie.
Det er jo bare en liten gøyal gubbe!
Alt passer til alt. Gardinene passer til bestikket som -
- passer til dukene...
Om dette hotellet er så fullendt, åssen kan en liten tregubbe ødelegge?
Så sett opp den jævla gubben da!
- Byggefirmaet tar halve kostnaden. - Så dette blir min del?
Det står profilpanel, men vi brukte rupanel, ikke sant?
Den der? Det er Toves jentegreie.
- Hun er jo med hun også, så... - Jo da.
Jeg synes den er litt morsom, egentlig.
Jeg har funnet en nydelig glassmosaikk -
- i en kirke i Toscana. La oss se...
Keskinen, du må hjelpe meg med noe.
Jeg synes dette fungerer bra.
Kan vi ikke fortsette slik, vi tre?
Vi utfyller hverandre, legger oss ikke i hverandres saker.
Pokker, ingen fyrstikker!
- Du har aldri sett oss trylle? - Nei.
Det burde du gjøre.
Hei, jeg heter Ray. Hva heter du?
Du heter Ray, jeg heter Gerd. Hva heter du?
Du heter Ray, du heter Gerd.
Jeg heter Claes. Hva heter du?
Du heter Ray og du heter Gerd -
- og du heter Claes og jeg heter Børje.
Hva heter du?
- Hva heter du? - Hold opp, Ray, la ham være i fred.
Ray, slipp da!
Hva sa du?
Ray.
Christer har gjort utrolige framskritt i dag. Han brøt "lydmuren".
Så fint!
- Takk for i dag, Christer. - Ja.
Jo, du, Christer virker litt engstelig for berøring.
Det er svært viktig med kroppskontakt i rehabiliteringsprosessen.
Det er faktisk avgjørende om Christer skal bli frisk igjen.
Så prøv å leve et så normalt liv som dere klarer. Lykke til.
Hva heter du? Jeg heter Ray. Jeg heter Ray. Hva heter du?
Ja...
Da får vi vel prøve å gjøre som hun sier.
Ta på deg beltet.
Nei, nå tror jeg at jeg legger meg.
Christer?
Ja!
Hva driver du med?
Christer?
Ja!
Nå går jeg og legger meg.
Hallo.
Hei.
Cider?
Hva i helvete!
Vi må stå sammen i dette, Morgan.
Se, det er jo Flavio opp av dage.
Det er kjempebra, Morgan.
Men skal du ikke invitere Massoud?
- Nei. - Han vil sikkert komme.
Han spiser ikke kreps.
Vi behøver ikke spise kreps. Vi kan ha sånne -
- napas og tapas og tacos og hatter!
Festlige hatter!
Vi kan ha en meksikansk krepseaften!
OK, hvem vil frankere?
Ray, han liker Barbapappa, så da tegner jeg en sånn en.
- Levrén? - Levrén, ja.
- Vet dere hva vi har nå? - Nei.
Vi har det hyggelig sammen.
Unnskyld, dere må stoppe nå.
Helt siden jeg så "Stikket" med Redford og Newman -
- har jeg villet bli bankmann.
Så på tirsdag skal jeg til jobbintervju i Svenska Handelsbanken.
Jeg vil fryktelig gjerne ha jobben og tror jeg kan klare det bra.
Men jeg er engstelig for at karismaen min skremmer dem.
- Skal du jobbe i en bank? - Hva pleier de å spørre om?
For det første om hvorfor du vil ha jobben.
Jeg vil ferdes i store lokaler, gamle bygninger med høye tak.
- Men selve jobben. - Rote med papir og penger.
Selv en ape kan klare det.
Jeg tror nok at de vil høre at du er pålitelig, -
- ambisiøs, arbeidsom, og passer inn.
- Og kan ta ansvar. - Vær stikk motsatt av det du pleier.
Ligg lavt. Ikke si noe om solskygge og ermebeskytterne.
Et bra tips å ligge lavt.
Tone ned karismaen litt. Bra tips.
Fortell om gjemmestedet ditt.
Aldri i livet!
- Må jeg det? - Jeg tror du har lyst.
Jo, altså...
Jeg har en fisk. På hyllen.
Bak den er en hemmelig luke. Når jeg stikker inn hele armen...
- En luke med porno. - Ja, masse porno.
Porno som jeg har samlet på alle reisene, fra alle verdenshjørner.
I Japan finnes det blader med alle samleiestillingene. Med hester...
De løper rundt nakne, og så kommer det en sværing -
- med bjørnefell på ryggen.
- Hvorfor lyver du så mye? - Jeg lyver ikke så mye.
De to siste gangene har du løyet om sex.
Og dette at du har et gjemmested med porno, er det også løgn?
Hva har du i luken?
Porno.
- Altså... - Hva er det du har der inne?
Porno. Hesteporno.
Vi er her for å betro oss til hverandre. Hva har du der inne?
Et par strømper.
- Hva? - Et par strømper!
Aja, jeg hadde en underlig drøm i natt.
- Den var faktisk om deg, Olle. - Sier du det?
Vi var ute og spiste middag. Det var veldig hyggelig.
Etterpå spaserte vi gjennom byen.
Til vi kom hjem til deg.
Og du spurte om jeg ville bli med inn.
Så står vi i entreen din.
Og du hjelper meg av med kåpen.
Så spør om du får rette på håret mitt.
For det har falt foran ansiktet, slik.
Så tok du hånden...
...og la håret bak øret mitt.
Og da biter jeg deg så blodet spruter og skriker:
Hva faen tror du, gamle gris!
Kjære, kan vi ikke bryte nå? Jeg føler meg så uvel.
Ja, vi bryter nå.
Tove? Kan du komme hit litt?
- Hei. - Har du truffet Keskinen?
- Ja, jeg har truffet Keskinen. - I dag?
Ja, i dag.
Nei men, Keskinen, hva gjør du?
- Unnskyld! - Gud, Richard!
Ha det.
Fy faen, se på ham.
Elskede Tove, ikke sett ham opp igjen.
En sylinder over flasken -
- og en sylinder over glasset.
Og nå!
Nå skal glasset være der.
Og flasken her!
Får jeg be det ærede publikum om å sjekke...
Vet du hva som skjer om du setter den fram igjen?
Da ryker jeg ned i divisjon fem igjen.
Ned i den dingel-dangel-verdenen jeg kom fra.
Til all den dårlige smaken som fantes der.
Alt det finnes i den gubben der.
Ja vel.
Men får ikke han være her, da kan ikke jeg være her heller.
Jeg fant på dette trikset da Kelly mistet vesken i Oslo i '57.
Politiet ville ha en nøyaktig beskrivelse av innholdet -
- og Kelly ramset opp alt sammen, helt til siste øre.
Vi var så blakke at du laget forlovelsesringer av tinnfolie.
Nå vil de tro at jeg var gjerrig. Tinnfolie var dyrt på den tiden.
Hva har du i innerlommen?
En lommelerke med whisky.
Som Egypts lopper krøp de fram, disse såkalte venner og slektninger.
Gribber som kom for å fråtse på liket.
Nilen flommer over av krokodilletårer.
Og min gavmildhet kjenner ingen grenser.
Søren H. Lindberg skal atter fylle de latterlige, små, menneskenes liv
- med mening, glede og sprit.
Jeg kjenner ingen, ingen kjenner meg, alle kjenner apen. Velkommen!
- Hei, lenge siden. - Godt å se deg.
Hei, damer.
- Går dere med bestikk i håret? - Nettopp.
Kenneth.
Tarmo.
Den kvinnfolkgærne Erland, såmannen Erland ble han kalt.
Jeg har alltid satt pris på dameselskap, av legning.
- Jeg vet ikke hvem han er. - Kjente pappa ham?
Han er en venn av pappa. Tarno.
Jeg vil ønske alle velkommen til denne herlige aften -
- med orientalsk fortegn.
Ja, sannelig.
Og alt etter Søren H. Lindbergs siste ønske.
Vi skal ta farvel med en stor mann, det håper jeg dere vet.
Alle vi som kjente Søren vet jo at det beste han visste var å ha det gøy.
Tenk om flere kunne ha samme holdning til livet som han hadde.
Da ville mangt se annerledes ut her på jord, spesielt Midt-østen.
Og kanskje også Midt-Vesten.
Ja, nettopp, applaus for Søren.
Jeg heter Roffe Lindvall, og i kveld skal vi ha det moro!
Jeg kommer tilbake.
Da kan vi starte. Sett på båndet.
- Her er en liten sang fra orienten. - Det er pappa.
Den heter: Ren, uforfalsket fryd.
Bare som litt bakgrunnsmusikk til festen.
Pling plong kinamann...
Kjell Levrén! Kom inn!
Hei, jeg heter Stine. En blomst.
- Kjell Levrén, stasjonsmester, SSK. - Vi har møttes.
- Dette er Morgan. - Gutten, ja. Kjell Levrén, SSK Syd.
- Er det kommunal oppvarming? - Nei, elektrisk.
Hjemme har vi jordvarme, det drar jo ned utgiftene veldig.
Og ellers?
- Ellers? - Hva?
Jeg sa ellers?
- Og ellers da? - Jo, det er...
- Ellers er det... - Nettopp. Ray.
Takk.
Kjell Levrén, stasjonsmester, SSK Syd.
Hei, jeg heter Ray. Hva heter du?
Kjell Levrén, stasjonsmester, SSK Syd.
- Og ellers? - Hei, jeg heter Ray. Hva heter du?
Kjell. Da vet vi det.
Et par strømpebukser.
Du fikk snus. Legg den i kjøleskapet.
- Hei, jeg heter Ray. - Og ellers da?
Det må jeg hoppe over, jeg kjører bil. Verken sprit eller kreps til meg.
Bare hell det oppi vinen. Jeg blander.
Du skal suge her. Nei, ikke blåse, du skal suge.
Hunder og katter og kaniner. Jeg brant opp en varan en gang.
Vi sender masse og skriver til ham.
- Hva heter han? - Flavio, han er på bildet der.
Så de har satt deg til å være grillmester. Er det så lurt?
Hva mener du?
Har du glemt at du skrudde på ovnen så pappaen din ble vansiret?
Det var du som trykket på knappen, var det ikke?
Har du glemt det?
Hold fingrene fra maskiner du ikke kan håndtere. Ha det klart for deg.
Han blir vel minnet på det resten av livet, ikke sant?
Han skal tale, så kutt pratet.
Mine damer og herrer.
Jeg likner kanskje en ape.
Men...
Jeg er verdens lykkeligste mann.
Jeg vil først og fremst utbringe en skål for min hustru -
- som har hjulpet meg gjennom alle vanskeligheter.
Hun har matet meg -
- og hjulpet meg på toalettet.
Hun har vugget meg i søvn.
Hun har vært helt, -
- helt fantastisk.
Så, Anna, -
- jeg er så takknemlig for å kunne -
- tilbringe resten av livet sammen med deg.
Skål Anna.
- Skål, da. - Skål.
Det var rett fra leveren.
Skjenk i, Larrson.
Jeg ante ikke at kaktus kunne smake så godt.
Beste kaktus jeg har drukket.
"Ikke mer todimensjonal."
Takk for denne tiden.
- Så fint det gikk i kveld. - Ja, det gikk veldig bra.
Bra, hva?
Kanskje sangen overrasket en smule. Jeg lærte den faktisk da jeg var i Kina.
Men dere har aldri vært der. Dere har aldri vært noen steder, har dere?
Oi, oi. Ha det bra, alle sammen.
Stor applaus for Søren H. Lindbergs enakter "Krepsen Kreft".
- Hei, får jeg leke med dere? - Gå vekk, vi får ikke leke med deg.
Men da kom en snill gammel travkusk og så hva som skjedde med Kreft.
Og han tok mot til seg og sa: "Kom til meg, du, jeg skal leke med deg."
Da ble Kreft så glad at han løp fram og klemte den gamle mannen -
- og ville være med ham på alle måter.
Men snart ble Kreft grådig -
- og begynte å spise seg inn i den spenstige kroppen til kusken.
Dypere og dypere inn, til kusken en vakker dag døde.
Slemme Kreft. Pass deg, ellers får du cellegift!
Men Kreft gjorde bare jobben sin. Det var ikke hans skyld -
- at han var satt til jorden for å ete oss opp langsomt innefra.
Tusen takk, en applaus for Trixie, Mikaela, Wilma og Tor-Yngve.
Dere skal få kreft, ha, ha, ha.
Søren var jo en mann med usedvanlig dybde.
Han ville gi seg selv til oss gjennom maten, som et siste farvel.
Som en hyllest til alle kvinner som har elsket meg -
- og som jeg har elsket med, -
- vil jeg benytte anledningen til å dele ut disse rosene.
Den første går til Ulla-Brit.
Vær så god Ulla-Brit.
Neste er Lillemor.
Her er en rose for lang og tro tjeneste.
Neste navn er Sally.
Har vi Sally her?
Tusen takk, så hyggelig av Søren å huske meg.
Neste er Johanna. Hun skal få en rose.
Kom tilbake, Johanna.
Den neste er Bianca.
En kveld sa jeg til Johanna:
"Jeg tror det er kåtskapen og livsgleden -"
"- som har drevet meg i alle år. Hva tror du?"
"Det vil du ikke vite," sa hun da. "Jo, det vil jeg," sa jeg. Hun sa:
Kåtskap og livsglede? Det vet du ikke hva er. Hevnlyst og raseri, derimot.
Det var å ta i, syntes jeg. Hvem vil vel ha slike drivkrefter?
Det er Sørens siste ønske. Du burde føle deg beæret.
En varm applaus for Tarmo Mäki fra Estland.
Jeg er representant for det estiske travmiljøet.
I kveld også for det etniske folk.
Vi er et undertrykket folk, men vi elsker hesteveddeløp.
Derfor er vi svært takknemlige -
- for denne nydelige gaven.
Gitt oss av Søren H. Lindberg.
Vi forventer oss stor glede av denne fine hesten.
Kanskje Pirog!
- Hva for noe? - Gi faen i Pirog.
- Pirog...? - Jeg aner ikke hva han snakker om.
Hallo, mine venner. Flott å være tilbake.
Skjønt hva vet vel jeg? Dette hologrammet ble lagd før jeg døde.
Som dere ser, er jeg ikke her på ordentlig.
Jeg er her i form av gass, eller hvordan det nå fungerer.
Alle pengene mine gikk til dette apparatet fra Düsseldorf.
I stedet for arv og penger, gir jeg dere et minne for livet.
Meg, et hologram i gassform. Ha det gøy!
Det var all slags mat.
Du skulle sett den festen!
Her kommer de med hesten. Den har på seg olabukser.
Tror du meg ikke?
- Ernst, jobbintervjuet. - Hvordan gikk det?
Vi jobber med euro, online med aksjemarkedet. Terminmarkedet her.
Det spiller ingen rolle om du sitter her eller på Hagstrømmer Quiberg.
Men vi har et helt annet backupsystem.
Vi har fordelen av å ha karer i London, New York og så videre.
Det er samme nettverket, samme maskiner som her, og daglig kontakt.
I prinsippet er du på nett med NASDAQ.
I prinsippet, ja.
Men fortell litt om deg selv. Du har jobbet en del med trading?
Hva er det som gjør at du vil jobbe nettopp hos oss?
- Hvor gamle er lokalene her? - Lokalene?
Taket er ganske lavt.
Ja, vi renoverte og moderniserte i '97.
Det fungerer veldig bra.
Hva med klesdrakt?
Klesdrakt? Ren, holdt jeg på å si, men en dress er aldri feil.
Kan du gi meg nummeret til frisøren din?
Du har en fantastisk merkverdig frisyre. Jeg vil gjerne kopiere den.
Den er enestående, tynn, tørr, plaget av livet.
Som en utarmet åker.
Helt siden jeg så "Stikket" har jeg hatt lyst til å jobbe i bank.
Med solskjerm og sånne ermebeskyttere.
Dritfint å få et lite glimt av deg.
Men vi, jeg eller en annen, ringer deg til uka og gir beskjed.
- Supert. Dere ringer? - Ja. Ok?
- Får jeg drikke opp kaffen? - Naturligvis. Vi ses.
Kjappe baller i banken.
Korte, effektive møter.
Gikk ganske kjapt, synes jeg.
- Tror ikke jeg får jobben. - Ikke jeg heller.
Han skulle ha ringt, men det har han ikke.
Kanskje han har ringt når du ikke var hjemme.
Nei, jeg har fått meg telefonsvarer.
Og ingen har ringt.
Jeg har forsøkt å ringe ham noen ganger...
...men han sitter alltid i møte.
Og så...
...ringer han ikke tilbake.
Jeg får meg aldri en jobb.
Jeg er dømt til et liv i fremmedgjøring.
Hvor kan en som meg finne sin plass her i verden?
Kan du si meg det?
For jeg vil gjerne finne en plass.
De kutter strømmen kl. 23. Bare så dere vet det.
Johan, siste uke lovte du oss -
- at du ikke skulle lyve mer.
- Føler du ikke at du har vokst? - Nei, jeg gjør ikke det.
- Det kjennes ikke bra ut overhodet. - Du fortalte sannheten. Strømpene...
Ja, jeg angrer på det. På at jeg fortalte om strømpene.
Jeg har bestemt meg for å holde alt for meg selv.
Jeg har gjemt en ny hemmelighet.
Jeg vil under ingen omstendigheter fortelle hva det er. Ikke til noen her.
- Fortell. Hva er det? - Det sier jeg ikke.
Hva har du i boksen?
Jeg blir helt ør når jeg tenker på den nye greia jeg har gjemt.
Tenk over det, dere!
Er det fra planteriket?
Hold opp! Jeg angrer på at jeg ble med her!
Det er synd og skam at du kjenner det slik.
At våre pratestunder gjør mer skade enn gagn.
Det var vel en mening med dette? At du kom over det med strømpene?
Absolutt ikke! Strømpene mine var fantastiske! Jeg savner dem!
Den kvelden da din kone kom hjem og overrasket deg, Olle.
Fortell om det igjen.
Ja, men det ligger dypt begravd.
Jeg liker ikke å grave i det.
Ta deg tid, slipp det fram.
Jeg vil virkelig...
Jeg skjønner ikke hvordan jeg kan...
Den kvelden din kone oppdaget deg.
Ta deg den tiden du trenger. Vi er her.
Sånn var det.
Hun kom tidlig hjem.
Hun hadde hatt vareopptelling i butikken. Hun følte seg dårlig, -
- så hun kom tidlig hjem.
Og der lå jeg med en annen jente jeg hadde møtt.
Så du hadde tatt med en annen kvinne hjem til deres felles hjem?
Nei, nei...
Det var et hotell.
Et hotell.
- Hva var det? - Det var et hotell.
- Hvordan oppdaget hun deg da? - Jeg vet ikke.
Hotellregningen.
Fyrstikkeske.
Jeg vet pokker meg ikke.
Men, da avslørte hun dere jo ikke.
Nei, ikke akkurat slik.
Dette skjønner jeg ikke.
Hva skjedde den kvelden -
- da din kone kom hjem? Der.
Men det sa jeg jo.
Var det ikke slik, da?
Hun kom hjem -
- og hørte -
- meg leke med min datter.
Men du nevnte en jente.
Hva tok hun dere i å gjøre?
- Det sa jeg jo før. - Men hva var det, da?
Jo, at vi kjælte med hverandre. Det er jo ikke uvanlig.
Det må ha vært noe usedvanlig, siden du stadig kommer tilbake til det.
Pappa, blir det pannekaker i kveld?
- Ja, det blir pannekaker. - Så godt.
- Du er pappas lille tjukkas, du. - Det er du som er tjukk.
Nei da, du er bare litt lubben.
Et eskimokyss?
Hva var så spesielt denne gangen?
Vi koste... vi koste med hverandre.
Hun likte aldri at vi gjorde det.
- Hvem? - Hun følte seg utestengt.
Hun var sjalu.
Hun trodde kanskje det var noe mellom meg og min datter.
At det var noe mellom oss.
- Pappas lille tjukkas. - Nei, det er du som er tjukk.
- Olle? - Du er bare litt lubben.
Elin!
Hun kom hjem, vi lå i sengen og koste, og musikken stoppet.
Nå ble det mørkt. Det var det jeg sa, klokken 23.
- Har de slukket? - Vent, jeg har lommelykt.
Hei, jeg ville bare si fra at det er strømbrudd.
- Vi ser det! Stikk! - Du er fæl, altså.
Det er sent, uansett. Det er like bra vi stopper...
Olle må fortelle ferdig.
Kunstgruppen hadde fest i går.
Jeg går og ser om det er noen lysestumper igjen.
Vi tok imot mange rare jenter fra sosialen her.
Vi hjalp dem til et bedre liv. Johanna var en av dem.
Hun og Tony ble et par. Tony var forelsket i henne -
- og kanskje var det gjensidig. Vi snakket ikke så mye om det.
Jeg vet ikke når det begynte å hetne til mellom meg og Johanna.
Det kan ha vært da jeg forklarte åssen vi gjorde ting på gården.
At hun også måtte bidra med noe, om hun skulle ha en framtid her.
Og en kveld tok han oss på fersken, Tony.
Der sto jeg og klinte med jenta hans.
"Hva faen glor du på?" sa jeg.
Jeg trodde han skulle drepe meg.
Men så tusla han ut av stallen, som en skamfull, liten fjomp.
"Unnskyld," sa han.
"Unnskyld."
Du skulle ikke ha klådd på jentene på gården, Tony.
Det var jo faen meg min gård!
Resten av verden kunne han jo ta. Men da måtte han erobre den først.
Akkurat som jeg måtte gjøre.
Jeg var nitten.
Jeg var...
...null og niks.
Jeg ville ha et liv.
Et ekte liv.
- Fikk du det da? - Jeg lever.
Det gjør jeg også.
Og pappa er død.
Er han det?
Er han død?
- Sentralvakten. - SSK 5212.
Det var de siste. Det er ikke flere.
Vi var på soverommet. Hun og jeg.
Musikken holdt opp.
Jeg fikk panikk.
Hallo?
- Pappa, skal vi ha pannekaker i kveld? - Ja, vi skal ha pannekaker.
- Så godt. - Elin!
- Du er pappas lille tjukkas. - Det er du som er tjukk.
Nei da, du er bare litt lubben.
Så flink...
Olle?
- Jeg er redd. - Hei!
Jeg var med min datter.
- Vi stopper nå. - Hva mener du med "med din datter"?
- At vi koste. - Hva mener du med det?
- Vi lå i sengen. - Hva gjorde du?
- Fortell! - Jo, jeg var mellom...
- Mellom? - Ja, du vet...
Fortell hva du gjorde med din datter!
Jeg hadde reisning. Jeg lå mellom bena hennes.
Kjenner du meg ikke igjen? Pappa.
Det er meg, Elin.
Din lille tjukkas.
Pappas lille tjukkas.
Dette er jo en delikat situasjon.
Kan du ikke være stille? Skjønner du aldri når du skal tie?
Mine notater er kanskje ikke så viktige for dere...
- Jeg trenger deg ikke. Du kan gå nå. - Nei, dette er min gruppe og...
Hvem tror du at du er?
Du leder et matlagingskurs. Har du glemt det?
Enten holder du kjeft, eller så stikker du!
Elin?
Jeg...
Hele livet har jeg lurt på hva som er i veien med meg.
Hvorfor jeg ikke er som alle andre.
Jeg har trodd...
Jeg har bare ikke fungert.
Og det er på grunn av deg.
Helt til mamma fortalte hva du har gjort med meg.
Da gikk det opp for meg.
Da skjønte jeg at det ikke var her -
- men her jeg var ødelagt.
Jeg hater deg.
Og dans...
Og Kjell Levrén var...
...glad og...
Slik vil jeg alltid at det skal være. Kan vi ikke gjøre det igjen?
Nei, jeg er lei av dette.
Jeg orker det ikke lenger, Christer. Jeg klarer det ikke.
- Hadde du det ikke gøy i kveld? - Nei, jeg hadde ikke det.
- Men alle andre hadde det kjempe... - Ingen hadde det gøy.
De bare spilte med. Fatter du ikke det?
De vil ikke såre deg, så de spiller med.
Ingen hadde det gøy.
Du må roe deg litt. Jeg kjenner deg ikke igjen.
Kan du ikke være som du var før?
Men... det er sånn jeg er!
Jeg skammer meg over deg, Christer.
Jeg skammer meg over å skamme meg.
Og Morgan.
- Kjell Levrén sitter her og... - Vent! Hvor er Morgan?
Best jeg stikker. Ha det.
Ha det, Olle.
Jeg tar glassene.
Nå skal du få litt mat. Kom da, pus.
Kom da, pus.
Nei!
Nei.
Pappa.
Morgan?
Morgan, hva gjør du?
Morgan, min kjære gutt.
Så, så. Hva gjør du?
Så, så...
Kjære Flavio.
Det er din svenske mor som skriver.
Håper du har det bra.
Grunnen til at jeg skriver er -
- at vi har bestemt oss for ikke å ha deg som barn lengre.
Byrået sendte masse papirer til underskrift, -
- og du er ikke lenger vårt barn.
Som du vet har jeg også en ekte familie her i Skåne, i Sverige.
I det siste har vi tre gjennomgått så mye -
- at vi må konsentrere oss om oss selv.
Det er ikke bare din familie som har problemer. Alle familier har det.
Christer har vært sjuk, men er bedre nå.
Og ting går langsomt mot normalt igjen.
Det er en stor lettelse.
Vi har plantet nye planter nå, og -
- Christer måtte utrydde coloradobillen som spiste opp alt.
Noen ganger må noe dø slik at andre kan leve.
Jeg håper at du finner en ny forelder du kan sende bilder av deg selv til.
Det har vært fint å være moren din.
Vedlagt finner du hundre kroner.
Kjøp deg en gave og ha et strålende liv, Flavio.
Kjærlig hilsen fra solrike Skåne, Anna Lundin.
Åssen går det, Ray? Ok?
Er du tørst? Jeg skal se om vi har mer limonade.
Du må ikke tørke ut der du sitter.
Du blir ikke stiv?
Det er bra.
Hei.
Der kommer det en til. Nå må du vinke. Det er Olsson.
Hei.
Jeg heter Ray. Hva heter du?
Jeg heter Christer.
Norske tekster: Leif Helgeland & Trine Borg SRT: Lars NOR